![Vers mindenkinek](https://versekmindenkinek.hu/wp-content/uploads/2022/12/versek.png)
Czóbel Minka: Még él!
Czóbel Minka: Még él! Hajnal hasad, reggel ébred – Harmat-tiszta, szép az élet. Őszre fordul a nyár heve, Sárgúl már a fák levele. Minden szenvedélynek vége, Csak boldogság, csend …
Czóbel Minka: Még él! Olvass továbbVers, versek, szerelmes versek, anyák napi versek, karácsonyi versek, születésnapi versek, mikulás versek, apák napi vers, rövid versek, vers mindenkinek.
Czóbel Minka
Balogfalvi Czóbel Minka (Anarcs, 1855. június 8. – Anarcs, 1947. január 17.) magyar költőnő, a szimbolizmus első hazai képviselője.
Nagybirtokos család gyermekeként született a Szabolcs megyei Anarcson, felmenői közt találjuk Orczy Lőrincet, a generális-költőt, aki Bessenyeiék felvilágosodott mozgalma mellé állt. Szülei balogfalvi Czóbel Imre és gróf Vay Evelina, testvérei István és Emma.
Beutazta Európát, a párizsi Sorbonne-on is hallgatott órákat. A századfordulóra családja elszegényedett. Az 1910-es évektől alig mozdult ki falujából, talán ez is hozzájárult ahhoz, hogy még életében elfeledték Czóbel Minkát, a századfordulós modern líra és Ady Endre egyik előfutárát. Elsők közt írt Magyarországon szabadverseket és vette át a francia dekadensek stílusát, emiatt a Nyugat egyik előfutárának tartják.
Czóbel Minka versei:
Czóbel Minka: Még él! Hajnal hasad, reggel ébred – Harmat-tiszta, szép az élet. Őszre fordul a nyár heve, Sárgúl már a fák levele. Minden szenvedélynek vége, Csak boldogság, csend …
Czóbel Minka: Még él! Olvass továbbCzóbel Minka: Julius Kavarodik a fák felett Egy fekete varju sereg. Talán gondolatim szállnak Tetejében a nagy fának? Nyár van, még is szürke az ég, De szomorú lesz a …
Czóbel Minka: Julius Olvass továbbCzóbel Minka: Üvegházból – temetőről Kopár temetőben, Vad éjszaki szélben, Virágot kerestem Hideg havas télben. Fösvények a holtak, Szegény ez a kertem, Csak elszáradt dudvát Zörgő kórót leltem. Asztalomra tettem …
Czóbel Minka: Üvegházból – temetőről Olvass továbbCzóbel Minka: Sesam Még fagy öleli föld felületjét, De mozdul az élet. Az első sugár Szinesre szövi mezők szövetjét, Már utban a sok dalos madár. A vadgalamb már keresi párját, …
Czóbel Minka: Sesam Olvass továbbCzóbel Minka: Nyár vége Piczi fehér felhő Arany búza felett, Széles szekereken Hordják az életet. Sötét ákáczsor közt A szekér nyomába, Kavargó porfelleg Sürün száll utána. Repülni tanuló Fiókgólyák járnak, …
Czóbel Minka: Nyár vége Olvass továbbCzóbel Minka: Elmerülés Csendes Holt-Tiszának jégsima vizébe, Tisztán tükröződik a partok vidéke. Pirosló fűzgalyak, hosszú sáslevelek, Fehérfelhős kék ég, a csendes táj felett. A sás közt egy csolnak szomorú, elhagyott, …
Czóbel Minka: Elmerülés Olvass továbbCzóbel Minka: Ki volt? Mély nyomok a hóban, Elhagyott nagy kertbe’, Kékesre nyomúlva A fehér hó pelyhe. Ki járhatott erre? – Az út oly elhagyott – Látom még a …
Czóbel Minka: Ki volt? Olvass továbbCzóbel Minka: Csillaghullás Csillaghullás a nagy égbe, Boszorkányok esti légbe. Csillaglángot szórnak széjjel Boszorkányok minden éjjel. Egyik a lángot megkapja, Másik dobja, tova adja. Sugarában röpke lángnak, Boszorkányok úsznak szállnak. …
Czóbel Minka: Csillaghullás Olvass továbbCzóbel Minka: Kék levegőben Fehér holdvilág, Fehér felhője, Kék levegőbe’. Nagy nyárfa őszi Arany levélzete, Kék levegőbe’. S valahol távol jár A fekete halál, Az aranysárga Hatalmas nyárfa Megrezdül tőle …
Czóbel Minka: Kék levegőben Olvass továbbCzóbel Minka: Dér Deres reggel, – Akácz vége Benyúlik a Zöldes égbe. Kékes hamvas Vetés felett Kavarog a Varju sereg. Rezdül fénye Napsugárnak, Falunk felől Hangok szállnak: Szél elhordja, Szél …
Czóbel Minka: Dér Olvass továbbCzóbel Minka: Egy talányról Megmozdúl a föld, nő az élet! A világ uj tavaszra éled, Szétfoszlik a hólepte álom Mindent befénylő napsugáron. Kizöldül száraz ágak vége, Aranyfehérség távol égbe’ Sirhantokról …
Czóbel Minka: Egy talányról Olvass továbbCzóbel Minka: Napraforgó királyné Szolgálóim szürke pókok, Fonjatok gyorsan serényen, Hogy a fátyol lenge fátyol Még vasárnap készen légyen. Szivárványos lágy ezüstből Légyen fonva minden szála, Szőjétek a tündérfátyolt Szép …
Czóbel Minka: Napraforgó királyné Olvass továbbCzóbel Minka: Pávacsillagok Kerti utra lassan hullnak Zsugorodott falevelek, Megcsörrennek, elsiklanak Apró kövű porond felett. Kanyargó út, rég elhagyott – Mely ápolta eltünt a kéz, Vágott széle össze lapúl – …
Czóbel Minka: Pávacsillagok Olvass továbbCzóbel Minka: Csillagok Zúg a havas erdő magas koronája Éjszaki szél rajta veszett tánczát járja. Elszáradt levelek csörögnek a szélben, Rémek keringnek a fátyolos nagy éjben. Ezer titokteljes, ösmeretlen hangba …
Czóbel Minka: Csillagok Olvass továbbCzóbel Minka: Karácsonyéj Csillagról csillagra szép Angyallelkek szállnak, Megváltás hirét viszik Széles e világnak. Arany csillagfény alatt Elsimúló hangok: Zúgnak távol tornyokból Éjjeli harangok. Sötét kék ég alapján Rezgő csillagfénybe’, …
Czóbel Minka: Karácsonyéj Olvass továbbCzóbel Minka: Nyár vége Piczi fehér felhő Arany búza felett, Széles szekereken Hordják az életet. Sötét ákáczsor közt A szekér nyomába, Kavargó porfelleg Sürün száll utána. Repülni tanuló Fiókgólyák járnak, …
Czóbel Minka: Nyár vége Olvass továbbCzóbel Minka: Tavaszi eső Kemény fenyüs hegyek Lágy felhőkbe nyúlnak, Szürke felhők sötét Zöldjéhez simúlnak. Világos zöld réten Sárga kelyhek nőnek, – Egyhangún hull cseppje Tavaszi esőnek. Zöldes szürke folyam …
Czóbel Minka: Tavaszi eső Olvass tovább